I et mytisk land og en magisk tid-
- hviler et stort kongeriges skæbne på skuldrene af en ung dreng.
Hans navn: Merlin.
Det er koldt i aften.
- Hvad er der? - Det siger du hver aften.
- Gør jeg det? - Det har du gjort i 30 år.
Hold op med at beklage dig, og kom og læg dig.
John, du må ikke gå derud.
- Det er min pligt som byens ældste. - Lad være.
Lås efter mig, og lad være med at lukke nogen ind. Forstået?
Aldrif.
Hej? Er her nogen?
- Gwen. - Mary?
- De sagde, jeg kunne finde dig her. - Mary!
- Sikke en overraskelse! - Jeg forstyrrer vel ikke?
Slet ikke. Hvad laver du i Camelot?
Jeg vil ikke være til besvær. John og jeg har ikke set dig i mange år -
- men vi havde ingen anden udvej. Vi er så bange.
Guinevere siger, at du bor i Longstead i Feorre-bjergene.
Ja.
Byen hærges af en sygdom.
Den har kostet tre mænd livet. Vi har ingen læge.
- Det overgår vores forstand. - Javel.
Undskyld. Jeg har ingen ret til at bede kongen om hjælp.
Det har du al ret til. Jeg skal værne om rigets indbyggere, hvem de end er.
- Hjælper De os? - Jeg skal gøre mit bedste.
Det er fjerde tilfælde af svedsyge. Ellers var jeg gerne taget til byen.
- Det forstår jeg. - Må jeg foreslå noget?
Hvad med at sende Merlin i stedet?
- Merlin? - Han er lægekyndig.
Har vi en diagnose, kan han ordinere lægemidler.
- Ellers kan han fortælle om sine fund. - Fund?
Han kan dårligt nok finde sin egen rumpe.
Han kan mere, end du kan forestille dig.
- Tror du, han er ansvaret modent? - Ja, det tror jeg.
Tror du, jeg kan, Gaius? Jeg er ikke læge og har ikke din viden.
Du har arbejdet for mig i mange år. Du ved mere, end du tror.
Jeg gør jo bare, som du siger. De folks liv vil jo afhænge af mig.
Mit liv afhænger af dig hver dag. Ligesom Arthur, Gwen og hele Camelot.
Rigets skæbne hviler på dine skuldre.
- Det kræver ingen lærdom, kun... - Intelligens, mod og medlidenhed?
Jeg ved bare, at jeg stoler fuldt ud på dig.
Merlin, inden du drager af sted: Du får brug for denne her.
Jeg kan ikke tage din lægetaske, Gaius.
Bare rolig. Jeg har, hvad jeg behøver.
Tak, Gaius.
- Er du klar? - Så vidt det er muligt.
Min by ligger ved bjergets fod.
Vi bør nå frem, inden mørket falder på.
John, godt at se dig. Vi kom så hurtigt, vi kunne.
Vores taknemmelighed kender ikke ord. Hvor er Gaius?
Der var brug for ham i Camelot, men jeg skal gøre mit bedste.
Vi frygter for vores liv. Vi skal bruge en læge og ikke en knægt.
Han hedder Merlin.
Kong Arthur har beskikket ham som læge.
Hvor er de?
De lever, men heller ikke mere. Hvor længe har de haft det sådan?
I to-tre dage. Vi har givet dem mad og holdt dem varme, men intet hjælper.
- Ved I ikke, hvad de har reddet sig? - Nej. Det rammer uden varsel.
Vi skal stimulere blodomløbet. Patchouli burde hjælpe.
- Og belladonna-tinktur for hjertet. - Bliver de raske?
Vi må vente og se. Nu skal vi have varmt vand og tæpper.
Ic the thurhhæle thinu ilcsar.
- Gwaine! - Jeg skulle lige lette trykket.
- Jeg kunne have dræbt dig! - Med en fiskestang?
Sir Gwaine blev dræbt af en fiskestang.
Det kan man kalde legendarisk.
Jeg kan næsten ikke mærke pulsen.
Hvordan går det med dem?
- Behandlingen virkede ikke. - Mener du, at de dør?
Jeg er ked af det. Der er kræfter på spil, som jeg ikke har forstand på.
- Taler du om trolddom? - Det kan tænkes.
Det frygtede jeg. Da jeg fandt Aldrif-
- fornemmede jeg, at der var noget ondt i luften.
Vi må hente Gaius. Kun han kan forklare det.
Stig af. Hestene skal være stille. Ikke en lyd fra nogen.
- Røvere? - Det ser sådan ud.
Vi må prøve at slippe usete forbi lejren.
Se der.
Se her.
- Vi kommer vist for sent. - Nej, hun er...
Bare rolig. Vi er riddere fra Camelot.
Du er ikke længere i fare.
Jeg hedder Gwen. Hvad hedder du?
- Lamia. Jeg hedder Lamia. - Hvad er der sket?
Jeg var på vej hjem, da røverne tog mig.
Sårede de dine hænder? Jeg vasker dem.
Kan du ride?
Så tager vi af sted, inden de vender tilbage.
Her er vi i sikkerhed til i morgen.
Rør hende ikke, Merlin.
- Hold dig væk. - Han mente det ikke. De er trætte.
Du skal ikke være bange. Ingen kan gøre dig noget.
Undskyld.
Er du tørstig?
- Efter to døgn burde de være tilbage. - Noget opholder dem nok i Longstead.
- Så havde de sendt besked. - Brechfa-broen er vel styrtet sammen.
- En patrulje brugte den i går. - Skal jeg sende spejdere ud?
- Gaius, er du færdig? - Ja, svedsygen er næsten overstået.
Så tager vi af sted ved daggry.
Jeg lægger det her.
Hun nægter at spise. Den stakkels pige har ingen appetit.
- Pak. Vi rider mod øst. - Mod øst?
- Camelot ligger mod vest. - Lamia bad os følge hende hjem.
- Vi skal hente Gaius. - Gaius kan vente.
- Vi skulle hjælpe folk i Longstead. - Tvivler du på vores dømmekraft?
Du er ikke ridder eller læge. Du er bare væbner.
- Merlin har ret. Vi skal... - Bland dig udenom. Det rager ikke dig.
- Er der noget galt? - Lyt engang.
Der er ingen fuglesang.
Herre!
- Er der noget underligt ved ligene? - Ja, der er ingen ar.
- Ikke så meget som en skramme. - Se her.
- Antagelig slavehandlere fra syd. - Fragtede de nogen former for dyr?
Mærkerne stammer fra et menneske, som var desperat efter at komme ud.
- Kan han helbredes? - Jeg skal have et sted at arbejde.
Vi tager ham med. Vi er i Longstead om et par timer.
- Se dig for. - Var din mund.
Du burde lære lidt pli.
Så er det nok! Hvad går der af jer?
- Vidunderligt... - Jeg henter lægetasken.
Kom.
Tal med alle. Nogen må da vide noget.
- Hvad sagde landsbyens ældste? - De tog af sted i går morges.
- Hvor tog de hen? - Til Camelot.
- Der må være sket noget. - Vi kan ikke følge efter i aften.
Så rider vi ved daggry.
- Har de været sådan i fire dage? - De bliver svagere dag for dag.
Merlin har ret. Det er ingen normal sygdom.
Der ligger trolddom bag.
Nålen er lige så stor som et spyd!
Det er den eneste, jeg har.
- Færdig. - Tak.
- Leon og Gwaine er da ikke sådan. - Elyan er heller ikke sig selv.
- Jeg tror, at det skyldes hende. - Lamia?
Ridderne er som brødre, men har skændtes, siden hun kom til.
Det er jo bare en pige. Hvordan kan hun påvirke dem sådan?
Det ved jeg ikke.
- Hvordan har ham fra syd det? - Han har det skidt, men overlever.
- Har han sagt noget? - Han er ganske rigtigt slavehandler.
- De var på vej mod syd med pigen. - Hvad skete der?
Han siger, de blev forhekset og begyndte at slås indbyrdes.
De troede, at pigen forheksede dem, og det lader til, de havde ret.
- Hvordan det? - Hun stak af og dræbte alle de andre.
- Hvordan kan én pige gøre det? - Ikke en pige, men en lamia.
- En lamia? - Et trolddomsvæsen.
I krigen mod fortidens konger tog ypperstepræstinden en piges blod -
- og blandede det med en slanges. De væsner, det skabte, havde en ond magt.
De kunne forhekse mænd og suge livet ud af dem med en omfavnelse.
Derfor havde de ingen læsioner.
Men lamiaen var farligere, end hendes ophavsmænd anede.
De kunne forvandle sig til frygtelige udyr.
De slog bare ihjel uden at helme.
- Og det væsen findes altså stadig. - Det frygter jeg.
Undskyld. Det er ikke min mening at forskrække dig.
- Jeg kunne ikke sove. - Det kunne jeg heller ikke.
På den anden side skal jeg jo holde mig vågen.
Frygt ikke.
Jeg gør dig ikke ondt.
- Elyan? - Han skulle holde vagt.
- Han skulle have vækket os for længst. - Elyan!
Elyan! Gwen, bliv hos Lamia.
I andre følger med mig.
Du skal ikke være urolig. De finder snart din bror igen.
Seks heste på vej mod øst.
Sporene er højst en dag gamle.
Elyan! Hvad skete der?
Det ved jeg ikke. Sådan var han, da vi fandt ham.
Merlin! Det var hende. Jeg er helt sikker.
- Han skal tilbage til Camelot. - Der ligger et slot her i nærheden.
Vi kan søge ly og passe på jeres ven der.
- Vi skal bruge Gaius. - Ti stille!
Du har ikke noget at skulle have sagt. Følg med, eller bliv her.
Kom.
Vi kan prøve at tale dem til fornuft.
Du har set, hvor forheksede de er. Arthur er vores eneste håb.
- Han må forstå, at der er sket noget. - Han finder os aldrig her i skoven.
Så må vi hjælpe ham på sporet.
- Her slutter sporene. - De er måske allerede i Camelot.
Nej, Camelot ligger mod vest. Sporene fører mod øst.
Spred jer, og led.
Herinde.
Det er vanvid. Elyan skal have hjælp. I aner ikke, hvor hun fører jer hen.
Du hørte sir Leon. Vi blæser på, hvad du synes, så klap i.
Ellers skal jeg sørge for, at du holder mund.
Er I uskadte?
Hvor er Lamia?
Lamia!
- Hvor er vi? - Ikke i sikkerhed i hvert fald.
- Lamia kan være i fare. - Vi er i fare. Hun førte os hertil...
Hun lokkede os i en fælde. I mærker ikke, at hun har forhekset jer.
- Lamia overfaldt Elyan. - Så er det nok!
Hold op! Min bror er kommet til skade. Han skal hen til et varmt sted.
Herhenne.
- Jeg tænder op. - Percival og jeg leder efter Lamia.
Bliv her, og gør, som Gwaine siger. Forstået?
- De kan ikke være forsvundet. - Vi følger måske det forkerte spor.
- Der er mange, der færdes i skoven. - Det er dem.
- Skal vi lede videre i morgen? - Så er de måske døde.
Ridderne fra Camelot? De kan da tage vare på sig selv.
- Måske, men Guinevere er med dem. - Det ved jeg.
Vi fortsætter. Hele natten om nødvendigt.
Vi mangler brænde.
Jeg henter det.
Du bliver her. Jeg henter det selv.
Gwaine, du er ikke i sikkerhed derude.
- Kommanderer du med mig? - Nej, men... Glem det.
Får han ikke snart hjælp, så dør han.
Det var hende. Jeg er sikker. Lamia?
Der er ingen.
Det forstår jeg ikke. Hvorfor er det kun ridderne, der er forheksede?
Du er kvinde. Alle hendes ofre har været mænd.
Hvorfor er du så ikke forhekset?
Jeg er nok bare heldig. Det er måske, fordi jeg ikke er ridder.
Det var de tre byboer heller ikke. Det er noget med dig, Merlin.
Hun ser på dig, som om du er hendes fjende.
Hvad du end gør, så gå ikke herfra.
Gwaine.
Agravaine!
Det er fra Guineveres tunika. Vi må være i nærheden af dem.
Følg med.
Lamia.
Hvordan har du det? Vi har ledt efter dig overalt.
Jeg troede aldrig, du ville finde mig. Tak, Percival.
Tak.
Nej.
Nej!
Jeg er ikke et lige så let bytte.
Din trolddom skræmmer mig ikke. Jeg kunne til enhver tid slå dig ihjel.
Hvad venter du så på?
Thurhdrife hi ecgl
Feall hushefenl
Slip ham!
Arthur!
Ja, tænk ikke på mig.
Undskyld.
- Det er næsten godt at se dig, Merlin. - I lige måde.
Næsten.
- Hvordan har de det? - De fik det, der helbredte byboerne.
- Godt, at I fandt frem til dem. - Tak, Gaius.
Javel, Merlin. Det må være lidt gustent at være blevet reddet af en kvinde.
- Det er bedre end at være død. - Er det virkelig?
- Det må jeg tænke over. - Men ikke for længe. Det gør bare ondt.
Kom ind.
- Du ville se mig. - Har du det godt?
- Du har været ude for meget. - Jeg har det fint.
- Jeg skulle bare skifte tøj. - Jeg troede, jeg vidste alt om dig.
Din trofasthed, din visdom... Hvornår blev du en uforfærdet helt?
- Du har nok ikke bemærket det før. - Måske ikke.
Du udviste sandelig stort mod.
- Jeg gjorde det samme som alle andre. - Du var den rene ridder.
- Jeg er stolt af dig. - Er du?
Det er jeg.
Guinevere, vil du gifte dig med mig?
Jeg vil gerne tro, at Lancelot er tilbage.
Hvordan skal vi dog takke dig for dit offer?
Vil han gøre Arthur fortræd?
Tekster: Helle Kaiser-Nielsen www.undertext.se